ВИТОКИ І ГЕНЕЗА ФОРМУВАННЯ УКРАЇНСЬКОЇ ПЕДАГОГІЧНОЇ БІОГРАФІСТИКИ (ІХ СТ. – СЕРЕДИНА ХІХ СТ.) - Rozman, Iryna; Savchuk, Boris (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія: «Педагогіка. Соціальна робота», 2018)
Актуальність дослідження заявленої у назві статті проблеми полягає у двох аспектах: науково-теоретичному, зумовленому недостатнім рівнем її дослідження в сучасній українській історико-педагогічній науці, та освітньо-педагогічному, що визначається потребою персоніфікації змісту навчальних дисциплін, які забезпечують підготовку майбутніх педагогів. Мета статті полягає у тому, щоб, виходячи з аналізу історико-педагогічних джерел, у ракурсі сучасного наукового дискурсу з’ясувати витоки і ґенезу формування української педагогічної біографістики у ІХ – середині ХІХ ст. У процесі дослідження використовувалися різні групи методів: загальнонаукові (аналіз і синтез, індукція і дедукція, узагальнення і порівняння та ін.); дисциплінарні, які використовуються в історико-педагогічній науці, та міждисциплінарні (історико-генетичний, історико-структурний, історичної актуалізації, порівняльно-історичний, періодизації, та ін.); частково наукові, (наратив, контент аналіз, дискурс-аналіз, системно-структурний аналізу) тощо. Результати дослідження полягають у визначенні символічного початку формування української педагогічної біографістики (поява твору «Повчання Володимира Мономаха» (1116, 1118) та основних етапів розвитку цього процесу: літописний (ХІІ – XVIII ст., з перервами); агіографічний (ХІ – XVII ст.); «джерелознавчий» (XV – 60-ті рр. ХІХ ст.). Здійснено аналіз визначних пам’яток давньоруської писемності (літописи, житія, агіографічні твори тощо), які становлять важливе джерело педагогічної біографістики та історії української педагогіки.