ФІЗКУЛЬТУРНО-ОЗДОРОВЧА ДІЯЛЬНІСТЬ В УНІВЕРСИТЕТАХ УКРАЇНИ ТА КНР: СТАН ЗАЛУЧЕНОСТІ СТУДЕНТІВ - Зеленська, Людмила; Зеленський, Роман; Чен, Лун (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія: «Педагогіка. Соціальна робота», 2026)
Аргументовано необхідність цілеспрямованої і спеціально організованої фізкультурно-оздоровчої діяльності студентів університетів України як запоруки зміцнення їх здоров’я, підвищення рівня фізичної активності й працездатності, забезпечення витривалості, життєстійкості та профілактики депресивних станів в умовах дії воєнного стану. Схарактеризовано основні форми організації фізкультурно-оздоровчої діяльності студентів в університетах України та КНР. Здійснено порівняльний аналіз стану залученості студентів університетів України та КНР до фізкультурно-оздоровчої діяльності. Для досягнення мети використано загальнонаукові методи теоретичного рівня (аналіз, синтез, узагальнення, індукція, дедукція), а також загальнонаукові методи емпіричного рівня (включене спостереження, анкетування, ранжування). У дослідженні взяли участь студенти Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди (Україна), n=85 та Сичуанського університету іноземних мов (КНР), n=93. Результати дослідження виявили відмінності у підходах до організації фізкультурно-оздоровчої діяльності в університетах України та КНР. Через жорстку регламентацію і варіативність форм студенти КНР більше залучені до занять фізкультурно-оздоровчими вправами у процесі навчання і дозвілля, чим українські студенти. 79,57% із них проти 44,7% студентів з України – вважають себе практично здоровими; 66,7% проти 43,5% – демонструють значно вищий рівень фізичної активності. У роботі визначено домінантні мотиви занять різними формами фізкультурно-оздоровчої діяльності для двох груп респондентів, серед яких перші сходинки посідають такі: «прагнення поліпшити стан здоров’я» (45,16% – для студентів КНР та 40% – для студентів України), «задоволення потреби у руховій активності» (31,18% проти 18,8%), «корекція тілобудови» (18,29% проти 25,9%), «підвищення оцінки з навчальної дисципліни «Фізичне виховання» (18,28% проти 2,4%). З’ясовано, що основними перешкодами для регулярної фізичної активності студентів обох країн є брак вільного часу, відсутність сили волі та інтересу, значне навчальне навантаження. Результати дослідження можуть бути використані для розроблення/оновлення моделей організації фізкультурно-оздоровчої діяльності в університетах України.